Josip Botteri Botteri, jedan od najznačajnijih predstavnika hrvatske suvremene umjetnosti, izložbama u Zagrebu i Splitu obilježava šezdeset godina umjetničkog stvaranja i osamdeset godina života.
Splitska izložba prikazat će veličanstven opus slikara s izloženih više od stotinu radova – od vremena studija na Akademiji likovnih umjetnosti u Zagrebu pa sve do najrecentnijih likovnih ostvarenja. Autor izložbe i teksta u katalogu je povjesničar umjetnosti Stanko Špoljarić.
Izložba je otvorena od 12. lipnja do 14. srpnja 2024. u Staroj gradskoj vijećnici i palači Milesi (Zavod HAZU) u Splitu.
Prisjećamo se razmišljanja umjetnika izrečenih u raznim prigodama o umjetnosti i stvaranju.
Gospodine Botteri, Vi ste jedan od naših najpoznatijih sakralnih slikara. Kako odabirete motive? Kako mu pristupate?
-Sakralna tema, to je moje svakodnevno razmišljanje i molitva. Moj dan traje uz molitvu, od ranoga jutra do kasno u noć. Moje me razmišljanje vodi kroz molitve, posebno kroz Krunicu, razmišljam o Kristovu životu i o životu svetaca, posebno hrvatskih s naglaskom na život blaženog Alojzija Stepinca, kojemu sam bio na sprovodu, kao đak Sjemeništa u Zagrebu i vidio ga mrtvog na odru.
Vratimo se odabiru motiva.
-Slikao sam mnoštvo sakralnih tema. Jedna od prvih jest jedan sprovod u pastelu, pa opet sprovod u ulju, zašto sprovod, kao dječak bio sam ministrant i sprovodi su mi se duboko urezali u sjećanje. Smrt me je jako potresala. Kasnije na Akademiji naslikao sam raspetog Krista i Posljednju večeru. Na ALU nije bilo posebnih komentara na ove slike, to su kasne šezdesete.
Koje ste teme najčešće radili?
-Najčešće sam radio Krista na križu, zatim procesije, posebno na Braču i u Splitu. Zanimale su me te scene s mnoštvom ljudi, u kojima su pojedinci.
Vaš slikarski rukopis je uvijek prepoznatljiv?
-Rukopis je isti ali učinci na papiru su ponešto različiti od onoga što se događa na platnu.Platno ima svoje hrapavosti,svoje načine upijanja i traži pastozniji namaz a ujedno teži pokrivnost plohe,dok papir upija,ne traži debeli sloj boje.Na papiru se uživa u različitim tonovima,nijansama koje upravo dobijamo različitim upijanjima podloge.Na umjetniku je da iskoristi prednosti koje mu daje razne tehnike i podloge.
Što čini temelj Vašeg pristupa sakralnoj motivici?
-Svete teme me prate od rođenja.Rođen sam u vjerničkoj obitelji.Vjera daje mogućnost da se prihvati i ono što je neprihvatljivo za jedno radoznalo biće kao što je čovjek.Mi smo umjetnici svoga vremena i svoje sredine i svoje svojeg naroda, svoje hrvatske kulture.Stalno pokušavamo steći nove spoznaje,rasti i mijenjati se,ali ne radi mode.Nažalost moram reći da ostvareno djelo nije ono što umjetnik vidi u svom snatrenju.
Umjetnik nikada ne može biti zadovoljan jer,on kao istraživač ljepote samo ju je u svom djelu nesavršeno naslutio za druge.Sve lijepo dolazi od Boga,koji je sam izvor sve ljepote i dobrote i sam apsolutno dobro i lijepo.Čovjeku je dopuštena samo blijeda slutnja.
Vi svaki dan slikate?
-Ako ne slikam doslovno, u sebi sam spreman. Kao što slikam, tako i molim, pokušavam živjeti benediktinski, ORA ET LABORA. Očekujući da nikne nova slika, ponekad treba biti u šutnji.
Miroslav Pelikan/Foto: Press
Zoran Milanović i dalje je izbor više od trećine ispitanika, pokazuje istraživanje Promocije Plus za…
Od uspostave države Hrvatske 1990. godine do danas, jedan mali broj Hrvata stalno ponavlja da…
Mladi vaterpolisti Hrvatske novi su prvaci Europe! U finalu U-19 Europskog prvenstva pobijedili su Crnu…
Komentiraj